Лайм-Бореліоз
Автор: Andriy Dan • Июнь 18, 2024 • Научная работа • 4,221 Слов (17 Страниц) • 48 Просмотры
Міністерство охорони здоров’я України
Тернопільський національний медичний університет ім. І.Я.Горбачевського
Кафедра терапії та сімейної медицини ННІПО
Зав.кафедри проф. М.В.Гребеник
Науково-практична робота на тему:
«Лайм-Бореліоз»
Виконав:
лікар-інтерн зі спеціальності
«Загальна практика-сімейна медицина»
Данчак Андрій Іванович Керівник інтерна:
ас. Коцюба О.І.
Тернопіль 2023
План роботи:
- Актуальність теми
- Історія відкриття Лайм-Бореліозу
- Етіологія Лайм-Бореліозу
- Епідеміологія Лайм-Бореліозу
- Патогенез Лайм-Бореліозу
- Клінічна картина Лайм-Бореліозу
- Методи діагностики при Лайм-Бореліозі
- Підходи до лікування Лайм-Бореліозу
- Висновок
- Клінічний випадок
- Список використаних джерел
1. Актуальність теми
Останнім часом у багатьох регіонах України, що є природними осередками та ареалами проживання іксодових кліщів, спостерігається зростання захворюваності на хворобу Лайма.
Перші випадки захворювання людей на ХЛ в Україні були виявлені лише в
1994p. На сьогоднішній день кількість випадків з підтвердженим діагнозом ХЛ невпинно зростає і станом на 2012-2014р.р. вже становила 5264 випадків, [Зінчук О.A., 2010; Бацюра А.В., 2011; Небогаткин І.Г., 2012; Шостаковавич-Корецька Л.Р., 2014; Голубовська О.А.,] Протягом 2019 року було зареєстровано 4 482 випадки.
Значну небезпеку складають особливості перебігу ХЛ, що проявляються в
тенденціях хронізації та періодичних рецидивів, супроводжуються широким
спектром поліорганних уражень багатьох органів і систем (шкіра, опорно-руховий апарат, серце) [Лобзин Ю.В., 2000; Виноград Н.О., 2009;
Зінчук О.A., 2010; Бацюра А.В., 2011, Schewenkenbecher P., Pul R., 2017]. У той же час, характерною рисою клінічної картини ХЛ є поява у значного відсотка пацієнтів (біля 40%) різного рівня тяжкості уражень нервової системи, які також мають багатий поліморфізм проявів, що в свою чергу часто обумовлює складнощі діагностування та застосування адекватної терапії [Товпинец Н.Н., Евстафьев И.Л., 2002; Хайтович А.Б., Коваленко И.С., 2005; Зінчук О.М., 2010; Голубовська О.А., Подолюк О.А., 2014, Mygland A., 2010; Bremell D., Harberg L., 2011]. Численні дослідження ХЛ виявили ще одну особливість цього захворювання – безеритемну форму, з можливим вираженим інфекційним синдромом, що безумовно впливає на ефективність своєчасної клінічної діагностики та є причиною неконтрольованої хронізації патологічного процесу [Барскова В.Г., 1993; Євстаф'єв І.Л., 2002; Малий К.Д., 2009; Зінчук О.A., 2010; Бацюра А.В., 2011; Голубовська О.А., Подолюк О.А., 2014; Schewenkenbecher P., Pul R., 2017].
Висвітлені у світовій медичній літературі результати досліджень ХЛ
переконливо свідчать про виявлення генетичної гетерогенності збудників ХЛ, що обумовлює регіональні особливості патогенезу та клінічної картини перебігу хвороби в різних країнах [Steere A.C., 2001; Stanek G., 2009; Bremell D., Harberg L., 2011; Kortela E., Hytonen J., Numminen J., 2017]. У вітчизняній медичній практиці присутні поодинокі дослідження окремих форм ХЛ, присвячені вивченню особливостей епідеміології, виявленню механізмів хронізації, особливостей та ризиків несприятливого перебігу. У той же час залишаються недостатньо вивченими діагностика та регіональні клініко-патогенетичні особливості хронічних форм ХЛ, що є необхідною складовою вчасного та раціонального лікування, зменшення тривалості тимчасової непрацездатності та інвалідизації населення.
...